Српске народне пјесме. Књ. 7, У којој су пјесме јуначке средњијех времена
490
„Удри сваки док тече Фишека,
» И док тече једног у дружини.“ Пушка пуца, а лелечу Турци. Али ко ће сили одољети
И побити бутум царску војску ' Кад је било око ићиндије,
Бог помога, а срећа изнесе, Ударише аскерске борије,
Да се врће војска на трагове.
А то Турци једва дочекаше, Поглавари повукоше војску,
Оста јадна у планини раја Гледајући ђе им горе Зупци. Војвода им Лука проговара:
„Не жалите, браћо моја драга, „Што нам наше Зупце попалише, „Кад смо јадно робље препратили, » Осим само петоро чељади, „Двије бабе и три стара сл јепца; „Ако Бог да п богородица „Беше ћемо поградити куле. „Благо стоји Србу у образу,
» А. јунаку слава у оружју.“
98. Бој у Дуги.
(Најжешти у Марчу 1862) ПД олећело јато гавранова Од Сријема од земље простране, . Прелијећу поља и планине, Ожедњела крви од јунака,
245
250
260