Naša stvarnost
U ENGLESKOJ
103
GOSPOĐDICA DŽI Balada
Po melodiji pesme „Bolnica Svetoga Džemsa”
Hajde da vam ispričam jednu malu priču O gospođici Editi Dži.
Živela je na Klivden Terasi,
U broju 83.
Razroka je bila na jedno oko,
imala je uska i sfrma ramena,
Od grudi nije bilo ni fraga ni glasa, A usla su joj bila tanka i malena.
Nosila je uvek famno-sivi kostim od serža, Na velurskom šeširu ispunjenu plicu;
A na Klivden Terasi, do sobe konsierža, Pod zakup je imala malu sobicu.
Imala je modar mekintoš za kišu I zeleni kišobran,
I bicikli sa tforbom za pijacu, Bicikl pomalo olupan.
Crkva Svetoga Alojza
Nije bila daleko. Ona je plela, Plela, plela, svoj dar
Za crkveni bazar.
: Gospođica Dži gledala je u zvezde
I govorila često: „O, da li iko mari, Šlo živim na Klivden Terasi, Šlo imam 100 funfi godišnje za sve slvari”.
Jedne noći ona je snila
Da je francuska kraljica bila,
I da je vikar crkve Svetog Avgusla „Njeno Veličanstvo” pozvao da igra.
Ali bura je odnela palatu; Kroz polja je dalje ferala bicikl nogom, Kad se pojavi bik sa vikarevim likom
| namrštfenim rogom.
Osećala je njegov fopao dah za sobom, On će je stići!
A bicikl je išao sve lakše i lakše
Pod njenom nogom.