Наша књижевност
ЧОВЕК ЈЕ ДОБАР.
1 ЧИН
- (Соба: Славенке — с Јуринић, глумице. "Соба. показује очигледну намеру власнице да у једној просторији комбинује са= „лом, будоар и спаваће одељење, Кад служи тој сврси, соба има излазна врата у средини стражњег зида, затим врата у дну десног "зида (за споредне просторије) и врата у предњем делу десног зида = (та су врата стално затворена и пред њима стоји део креветског заслона). Кревет је, дакле, на десни зид наслоњен за" слоном, и то делом на затворена врата, делом више натраг, на „десни зид. Лево су два прозора који гледају на улицу; између прозора је психа с високим огледалом и ниским сточићем. Поред психе, више према средини је писаћи сто. Насред собе. је јоши мали округли сточић за сервирање с три мале фотеље унаоколо. Поред кревета је ноћни ормарић. Од посебног су значења објекти за осветљење: лустер на плафону, лампа изнад психе, лампа на писаћем столу, стојећа лампа поред (округлог сточића и ноћна ламтита а) ноћном ормарићу.) | -
(Мрак. Кад се завеса осветли, пред њом шета ; дузагном 1 сценија Славенка. У фотељи седи режисер Иво Батинић; он се не види. Славенка Јуринић има око 45 година, ма да изгледа. бар десетак година млађа. Иво Батинић је можда за годину-две“старији од Славенке; седа његова глава доприноси његовом озбиљном, сталоженом изгледу и држању, али он није резонер:-он улази у АИ којој је 01 наклоњен, темпераментом позорупшног човека.) Е – |
(Сцена пред завесом тече у врло бром темпу).
Слава (врло узбуђена, штета): Никада! Нико мене не може натерати да итрам тај комад!
_ Иво (односно његов глас, јер се он не види): а Слава: Је ли то мој животе А Иво: Подаци су тачни! <
Слава: Подаци! Али осветљење. је друго. То из основа " мења истинитост.
Иво: Па шта те-то онда о Нико те неће познати.
Слава: Људи знају податке, по њима познају човека! Али тумачења може бити стотина. "Личност се може приказати као хуља или као светац; како је. а да зоо и