Отаџбина
ЛИТЕРАРНИ ПАИСЛАВИЗАМ
455
бивали »на цени к и у цара Алексе и других великаша његових. Крајем XVIII века у почетку тога славенског препорођаја, о коме смо пређе говорили, једна од првих мисли које се стално понављала, било је помињање о великој словенској породици, којој се хтела повратити и привући свака заборављена и подјрмљена народност ; у томе помињању причала се и племенска поноситост другог племена, чија је садашњост била тако неутешна и очекивање да ће племенска свест назјад, помоћи морално, или материјално , или и једно и друго. Говорило се, да су словенски народи једно племе, да им је говор тако сличан, да се лако могу разумети и заједнички прегнути за своју просвету. У стварноме животу, још је врло мало било Факата, који би давали права да се говори о том заједничком раду на иросвети, али су мисли и идеали трчали напред, и већ у првих радника словенског препорођаја види се јасиа свест о потреби заЈедничког словенског ки.ижевног језика. III. Јунгман и Шафарик Нме Јунгманово знаменито у историји Словена, а нарочито у чешком препорођају, — уверени смо, на жалост, — врло је слабо познато већини наших читалаца. Чехе ће, ако спазе ову нашу приметбу, она зачудити или шта више ражљутити ; али ми (кад је већ реч о томе) задржавамо се на њој, јер ће им она доказати, како је још лабава »словенска заједница« двају народа. Но молићемо Чехе да умере срџбу — јер и они сами у другим ириликама, јако слабо познају руску књижевиост и руски живот. Дакле, Јосиф Јунгман је заиста име знаменито. Он је (' 773 —1847) један од најзнаменитијих радника и покретача чешког препорода — песник, учен проФесор, вешт публициста у обрани народнога језика, најзад отличан аутор двају дела таке врсте, која су најпреча потреба сваке литературе која се обнавља: историје чешке књижевности и чешког језика. Његова је књижевна историја основана на чистим Фактима, као некн систематични дневник, саставл.ан врло савесно, била врло важна као инвентар чешке старије литературе , коју је при првим корацима нове латературе требало истргнути из заборава. Речник Јунгманов је — такав рад, какове стварају обично читаве академије или учена друштва ; ми — још немамо таког речника. Не угледајули се у многе др^те кабинетске учењаке, Јунгман је био живахан научењак, није се радо занимао само старом, нег